![oppen oppen](https://web.radiorjukan.no/wp-content/uploads/2023/07/oppen-1280x695.jpg)
Sommerens blockbustere på kino er over oss. Ikke før den syvende Mission: Impossible har gått for full premieresal på Rjukan kino kommer storfilmene Barbie og Oppenheimer med samme premierehelg med solide regissører bak, og i Hollywood ventes at folk vil valse til kino. «Barbenheimer» er blitt en greie og begge regissører Greta Gerwig (Lady Bird, Little Women) og Christopher Nolan (Inception, Interstellar, The dark Knight…) sier de synes det er en god idé at filmene kommer samtidig på kino.
Det vil nemlig få folk til å gå mann av huse til kino, slik de gjorde da Mamma Mia! og The Dark Knight hadde tilsvarende premiere-kræsj i 2008. Og i USA selges «doublebill» at du kan se begge filmene på én billett, til tross for at filmene ser ut som rake motsetninger, og det ventes en åpningshelg på opp mot 2 milliarder på kino i USA.
Noen dobbeltbillett er det ikke på Rjukan kino, og Barbie får åpne først, men begge filmer vil bli viste en rekke ganger på Rjukan kino i dagene som kommer. Filmens premierer har i skrivende stund solgt akkurat like mange billetter på Rjukan kino.
– Det erselvfølelig stort for kinoen å ha slike filmer om Barbie, Oppenheimer og Mission: Impossible i sommer, og jeg håper det får alle til å ta en tur på kino, sier kinosjef Robert Jenbergsen fra sin sommerferie.
Om Barbie sies det at «dersom du ikke liker barbie, er dette filmen for deg», hva nå det skal bety, men kritikkene er kommet fra utlandet, og 89% fresh på rottentomatoes lover godt. Filmen beskrives som en meta-komedie med skarp satire i det som kan kalles kjønnsdebatten som foregår rundt om nå. Kritikerne nevner at den er morsom, søt, kreativ, radikal og en blanding av dumt og seriøst. Så får man ta det for det det er.
Oppenheimer har foreløpig fått få eller ingen kritikervisninger, men filmen er allerede lovet som et mesterverk. Regissør Nolan er om mulig den nålevende regissøren som har best filmografi bak seg, og filmen om atombombens far har en spesiell klang her i Tinn, naturligvis. For ikke bare handler det om atomkappløpet som Hitler-Tyskland tapte, og USA vant, det handler også om at Oppenheimer skjønte hva han hadde vært drivkraft i å skape; verdens verste våpen.
– Jeg har blitt døden. En som ødelegger verdener, er et kjent sitat fra mannen som er blitt kalt atombombens far.
Litt ekstra interessant for oss nordmenn er den fremtredende rollen som Trond Fausa har som den ukrainske kjemikeren George Kistiakowsky, en mann som var Oppenheimers høyre hånd i prosessen med å lage bomben. Filmen handlar i stor grad om Manhattenprosjektet, et prosjekt som sysselsatte 130.000 mennesker uten at de visste hva de jobbet med, og mannen som blir kalt «atombombens far» J. Robert Oppenheimer. Men den første atombombe-testen hadde aldri blitt klar i tide uten Kistiakowsky.
I 1943, mens man planla sprengningen av Vemork for å hindre at tyskerne fikk tungtvannet, bygget man et topphemmelig laboratorium på en nedlagt internatskole i ødemarken i Los Alamos, New Mexico.
– Forskerne som jobbet på Manhattan-prosjektet, ble fortalt at de konkurrerte mot tyskerne og at det hastet med å lage et kraftig våpen som ville avslutte krigen. Oppenheimer, som selv var jøde, var smertelig klar over nazistenes grusomheter. Decfølte de ikke hadde noe valg i atombombe-kappløpet, selv om det viste seg at tyskerne ikke var like langt som dem.
For å sitere en NRK-sak om Kistiakowsky som er god lesning: «Oppenheimer og teamet hans utvikla to ulike typer bomber. Den ene var laga med uran. Den andre med plutonium. Men verdens smarteste forskerteam klarte ikke å lage ei slik bombe. De trang et geni som var ekspert på eksplosjoner, en slags Dynamitt-Harry med doktorgrad. Og ifølge Oppenheimer fantes det bare én slik person i heile USA: George Kistiakowsky.»
Han likte nemlig å se på eksplosjoner og å sprenge ting.
I USA ventes Barbie å få best åpning på kino av de to filmene denne helga, men Oppenheimer ventes å ha lengst levetid på kino. De henvender seg til ulike typer publikum, men regnes begge som ganske unike kinoopplevelser.
Blir det «plastic fantastic» eller «atombombens far» som vinner publikums gunst på Rjukan kino, eller skal du se begge?